הפיגוע שהרס למשפחת ריצ'רד את החיים
הפיגוע בבוסטון גבה את חייו של מרטין ריצ'רד בן השמונה, אבל כל המשפחה, מהעיירה דורצ'סטר שבמסצ'וסטס נפגעה. ג'יין בת ה-6 איבדה את רגליה, דניס, אם המשפחה, עברה ניתוח מוח, אב המשפחה ביל סובל מהלם קשה ורק הנרי בן ה-12 שרד את הפיצוץ ללא כל פגע. "הוא נראה כמו מת מהלך", סיפרו השכנים על האבא
משפחת ריצ'רד (צילום מתוך פייסבוק שפורסם ב-Daily mail)
מרטין ריצ'רד בן ה-8 הפך להיות "הילד שלעולם לא ישוב לביתו", לאחר ששלשום נהרג בפיגוע שהתרחש במרתון שבעיר בוסטון, ארה"ב. על פי הדיווחים, הוא ואמו דניס, 43, שבו למקום מושבם בסמוך לקום הסיום במרתון, לאחר שקנו גלידה והמתינו לחברים שהשתתפו במרוץ. דקות ספורות לאחר מכן, התפוצצו מטעני החבלה ושינו את חייה של המשפחה.
דניס המשמשת כספרנית בבית הספר בו לומד בנה, נפצעה באורח קשה ונאלצה לעבור ניתוח מוח. ג'יין בת ה-6, אחותו של ריצ'רד, נפצעה אף היא וכתוצאה מהפיצוץ איבדה את רגלה. אחיהם הגדול הנרי בן ה-12, הוא היחיד ששרד את הפיצוץ ללא פגע פיזי. אב המשפחה, ביל, 42, רכז קהילתי, נכנס להלם. חברים ושכנים סיפרו לכלי התקשורת בארה"ב, כי "הוא נראה כמו מת מהלך". לדבריהם, ביום שני בעשר וחצי בלילה, ביל שב לדירת המשפחה בעיירה דורצ'סטר שבמסצ'וסטס, כשהוא לבוש בבגדי בית החולים.
"אין מילים לתאר את גודל הטרגדיה" | צילום:
Spencer Platt, GettyImages IL
ג'יין שרמן, 64, המתגוררת בסמוך למשפחה סיפרה לכלי התקשורת: "ראיתי את ביל מגיע לבית במצב נורא, עוד לא ידעתי מה קרה ושאלתי אותו אם הכל בסדר, הוא לא ענה לי בכלל. חבר שליווה אותו נכנס לדירתי וסיפר לי את החדשות הקשות. ביל נשאר בדירה שלו כעשר דקות, לקח כמה בגדים ושב לבית החולים". שרמן הוסיפה כי, "אין מילים לתאר את גודל הטרגדיה. אנחנו שכנים כבר עשרים שנים כך שראיתי את הילדים האלה גדלים. הם היו משפחה מקסימה. אני לא יודעת כיצד יצליחו להתגבר".
בהצהרה שמסר לתקשורת, אמר ריצ'רד, "בני היקר מרטין נהרג מפציעות שנגרמו כתוצאה מההתקפה על בוסטון. אשתי ובתי מחלימות שניהן מפציעות קשות. אנו מודים למשפחה ולחברים, אלה שאנחנו מכירים ואלה שמעולם לא פגשנו, על מחשבותיהם ותפילותיהם. אבקש שתמשיכו להתפלל בשבילנו בזמן שאנחנו מנסים להתאושש ממותו של מרטין".
דן אגיולר, 50, המתגורר בדירה הסמוכה למשפחה, סיפר כי משפחת ריצ'רד "נראתה כמשפחה מושלמת ומאושרת. ראיתי אותם בבוקר חג הפסחא יושבים יחדיו במרפסת ביתם והם נראו כל כך שמחים. הבנים תמיד שיחקו בחצר ומרטין נראה כל כך מלא בחיים. הם היו משפחה אמריקנית טיפוסית. כששמעתי את החדשות לא יכולתי להירדם בלילה. הבן הקטן שלהם לעולם לא ישוב הביתה".