48 שנים מאז מותה, ומרילין מונרו והיא שוב חוזרת לעניינים. הבלונדינית האולטימטיבית של כל הזמנים מככבת על שער מגזין "וניטי פייר" של מהדורת נובמבר. בקרוב עתידים לצאת שני סרטים חדשים על חייה וגם ספר חדש, שיחשוף מכתבים אישיים שכתבה ומבטיח הצצה מלאה ולא מצונזרת להלך רוחה של השחקנית. ללא ספק, מדובר באגדה בועטת חיה-מתה.
![אין תמונה אין תמונה](https://img.mako.co.il/2024/08/07/replacement_autoOrient_g.jpg)
מרילין שלא הכרנו: בודדה, מדוכאת ועייפה
מגזין וניטי פייר, שיודע לעשות שערים שגורמים לאישה הממוצעת לעצור מלכת ליד דוכן עיתונים, החליט להחזיר בגיליון נובמבר שלו את מונרו לכותרות. לצד תמונות מיתולוגיות ומדהימות שלה, מפרסם המגזין קטעים מתוך ספר חדש על חייה שיצא אתמול (12 באוקטובר) ושמו "Fragments: Poems, Intimate Notes, Letters by Marilyn Monroe
הספר חושף את רכבת ההרים הרגשית שעברה על הכוכבת בין השנים 1951, עת הייתה שחקנית מתחילה וחסרת ניסיון בהוליווד, ועד 1962, השנה שבה הלכה לעולמה, בגיל 36. המכתבים עוסקים באכזבות, בתקוות, בפריצות הדרך שעברה, בתחושות הבושה והבדידות שליוו אותה, ויש בו אפילו שיר אהבה לבעלה השלישי, המחזאי ארתור מילר. המכתבים נשמרו אצל לי שטרסברג, מי שלימד את השחקנית משחק והפך לגורו עבורה. "מדובר בחשיפה סנסציונית. לראשונה, אנחנו עדים לרחשי ליבה של השחקנית, בלי מסננת של סוכנים אישיים ויחסי ציבור", אומר עורך הספר, סם קשנר.
![אין תמונה אין תמונה](https://img.mako.co.il/2024/08/07/replacement_autoOrient_i.jpg)
"למה אני מרגישה כל כך מעונה?", היא כותבת בשנת 1955. "למה אני חשה פחות אנושית מאחרים? למה אני רעה מכולם? תמיד הרגשתי שמשהו לא בסדר איתי". ב-1958, לאחר כישלון נישואיה למילר, היא כתבה: "הצילו, הצילו, הצילו. אני מרגישה שכל מה שאני רוצה זה למות". עוד ציינה ביומן כי מילר היה האדם היחיד בעולם שהאמינה בו וסמכה עליו. במכתב אחר, חשפה את הדיכאון והייאוש שהשתלטו עליה במהלך צילומים. "אני עייפה", כתבה. "אני מחפשת דרך לגלם את הדמות. חיי רק ייאשו אותי. איך אוכל לשחק דמות כה מאושרת, שמחה ומלאת תקווה?"
אבל כנראה שזאת לא רק ההצלחה שגרמה לתחושות האלה, דומה שמרילין הגיעה איתן מהבית. ב-1950, עוד לפני שידעו מי היא בכלל, כתבה מונרו: "אני לבד. תמיד לבד, לא משנה מה קורה. איך הייתי רוצה למות. פשוט לא להיות קיימת". שנים לאחר מכן, קרוב למותה, כתבה מונרו שניסתה לדפוק את הכסא בשמשת החלון ואיימה לחתוך את ורידיה כשהייתה בקליניקה של הפסיכואנליטיקאי שלה. זמן לא רב לאחר מכן, מונרו נמצאה מתה בדירתה בעקבות מה שנראה כמו נטילת מנת יתר של תרופות הרגעה. חוקר מקרי מוות הכריזו כי מדובר בתאונה.
הפי בירסדיי, מיסטר פרזידנט
תמונת השער שנבחרה למגזין צולמה ב-1955, כאשר הצטלמה מונרו לסרט "The Seven Year Itch שהפך אותה לאייקון בלתי מעורער: שיער בלונדיני כמעט לבן, אייליינר שחור חתולי ושפתיים חושניות אדומות. המראה הקלאסי שהנציח את הגברת והפך להיות סימן ההיכר ומקור לחיקוי בידי כוכבניות דמיקולו כמו פריס הילטון, לינדזי לוהן ועוד.
![אין תמונה אין תמונה](https://img.mako.co.il/2024/08/07/replacement_autoOrient_i.jpg)
מי שהיו חייבות לקרוא את הספר כדי ללמוד יותר על האדם הן מישל וויליאמס ונעמי ווטס, שמתעתדות לגלם את מונרו בשתי ביוגרפיות חדשות. וויליאמס תשתתף בסרט שנקרא "My Week With Marilyn." שעוקב אחרי חוויותיה של השחקנית באנגליה בשנת 1957, כאשר צילמה את הסרט "The Prince and the Showgirl". צילומי הסרט מתחילים החודש, אבל מתמונה ראשונית ששוחררה לעיתונות, דומה שלפחות בגזרת המראה, וויליאמס נכנסה יופי לתפקיד. ווטס תשתף בדרמה שתיקרא "בלונד" ולזו כבר הודבקה השומה הסקסית. הסרט יתחקה אחר חייה של מונרו, עוד שהייתה ילדה ברונטית תחת השם נורמה ג'ין ויכלול גם את סצינת יום ההולדת המפורסמת, שבה זכה ג'ון אף קנדי לשיר פרטי מהבלונדינית הסודית.