הרקדנים האוטומטיים: הם הדהימו את הקהל עם נאמברים יוצאי דופן, גרפו אינספור מחמאות מהשופטים ובעיקר כבשו לנו את הלב. דור הררי וג'וליה שחר הגיעו לרחבה של "רוקדים עם כוכבים" (ראשון, אחרי החדשות, קשת 12) עם כישרון טבעי ורעל של ניצחון בעיניים. למרות הציפיות הגבוהות, הם לא פחדו להמר ולקחת סיכונים בדרך, ובעזרת עבודה קשה מיקמו את עצמם כאחד הזוגות החזקים בתחרות. למרות הלחץ המתגבר מחצי הגמר שבפתח הדלת - לשניים אין זמן להיכנס לפאניקה, רק הדחה אחת מפרידה ביניהם לבין הגביע - ולמקרה שתהיתם, הם כבר יודעים מה ילבשו ברגע חורץ הגורלות בגמר הגדול.
"יש איזושהי סנרגיה מופלאה בין עייפות קיצונית, על גבול להירדם בעמידה, ללחץ אטומי להמשיך לדהור קדימה מבלי להפסיק לרוץ", משתפת ג'וליה בריאיון ל-mako בזמן ההכנות לקראת הנאמבר הבא - ומבהירה כי זה לא הולך ונהיה קל יותר, "יש אנשים שלקחו את זה קצת הארדקור. אנחנו גם תחרותיים אבל אנחנו מסתכלים אחד על השנייה ונרגעים, מנסים לא להתערבב באנרגיות האלה".
![דור הררי וג'וליה שחר - טנגו (צילום: רוקדים עם כוכבים, קשת 12) דור הררי וג'וליה שחר - טנגו (צילום: רוקדים עם כוכבים, קשת 12)](https://img.mako.co.il/2024/07/11/Rokdim_im_kochavim3_16_110724_03_dor_autoOrient_i.jpg)
"אני חושב שחוץ ממריאנו (אידלמן), אני האדם הכי פחות תחרותי פה", מעיד על עצמו דור, "זה הדבר הראשון שאמרתי לג'וליה בחזרות שלנו - אני לא אוהב את התחרותיות. המדידה הזאת שמסתכמת במספר. זה סוגר אותי כשאני נמצא בסיטואציה כזאת".
ג'וליה שמסכימה עם דבריו משלימה: "מי שהכניס את התחרותיות והראבק לחיים שלי בעונה הקודמת היה יוגב (מלכה). הברכה היא שדור לא תחרותי, הוא רוצה לנצח ממניעים אחרים לגמרי. זה מה שעוזר לנו להישאר באמת שלנו ולהביא את האומנות לבמה. אם היינו תחרותיים כמו יתר האנשים, כנראה שהיינו מקבלים 40 נקודות מתחילת העונה. לקחנו סיכונים כמו לרקוד עם כלב או עם בלון כי אנחנו שמים את התחרות בצד, וסומכים על האומנות שלנו שהיא תנצח".
אתם מצליחים להנות מהרגע?
ג'וליה: "יוגב הזכיר לי להנות מהרגע. הוא כתב לי שלא משנה אם ננצח, כל זה לא יהיה שווה אם לא נהנה מהדרך, והעברתי את זה גם לדור. לא זוכים בפרס ב'רוקדים עם כוכבים', אז אם לא נהנית מהדרך, הגביע והניצחון לא שווים כלום. אנחנו משתדלים לעצור ולהגיד תודה, אבל זה לא קורה מספיק".
"אנחנו כל כך עסוקים שאין לנו חברים, אני בטוח שכועסים עליי ולא אומרים לי"
יחד עם הסיפוק האדיר שמגיע אחרי ביצוע פנומנלי על הבמה - יש לא מעט השלכות. כבר כמה חודשים שאת רוב זמנם דור וג'וליה מעבירים בחדר החזרות, וגם ברגעים שהם לא שם פיזית - ההכנות והמחשבות על הנאמבר הבא (וגם זה שאחריו) לא נפסקות לרגע. מה שלא משאיר יותר מידי זמן פנוי לעיסוקים אחרים. "אנחנו כל כך עסוקים שאין לנו חברים, אני בטוח שיש לי חברים שכועסים עליי ולא אומרים לי", משתף דור, "יש אנשים שכבר לא מצפים שאענה להודעות שלהם, אי אפשר להגיע לזה. התגובות של הקהל אחרי השידור, זה הענף הכי קרוב להחזיק בו כדי להנות ממה שאנחנו עושים".
"כי בעזרתם אתה מבין למה אתה עושה את זה", מוסיפה ג'וליה, "זה כמו להכין ארוחה במסעדה, מי שהולך לאכול את המנה זה לא מי שמכין אותה. אנחנו בעצם מכינים מנות, מכניסים תבלינים, עובדים שעות נוספות וחושבים על שילובים מעניינים כדי שבסוף יהיה טעים - ואז הקהל אומר לך: 'וואו איזה טעים זה היה', בכלל בלי קשר לציון של מבקרי המסעדות. הקהל חוזר ושולח הודעות, אנחנו מבינים שאנחנו עושים משהו טוב - וממשיכים".
אתם מבלים את רוב הזמן בחדר החזרות, מי תומך בכם בתקופה הזאת? זה הרבה להכיל.
ג'וליה: "אני משתדלת לא ליפול על יוגב, כי אני חוזרת אליו עייפה ומרוטה. אני לא נוכחת בבית, וגם כשאני נוכחת אני עצבנית, עייפה ואין לי כוחות. אני בטוחה שלא הייתי מגיעה לשלב הזה אם הוא לא היה מכיל. משהו במבט שלו מרגיע, הוא אומר לי: 'הכל טוב, אני מבין והייתי שם. עוד שבועיים וזהו אנחנו טסים לחו"ל וזה נגמר'. אבל עדיין יש תחושת אשמה מאוד גדולה, זה מרגיש אגואיסטי לעשות דברים כאלה. אבל זאת הקריירה של שנינו לאורך השנים, אנחנו מסורים במאה אחוז למה שאנחנו עושים".
בגלל שיוגב חווה את "רוקדים עם כוכבים" זה לא יותר קל?
"כן אבל עדיין, אני רואה על העיניים שלו לרגעים את הקושי. אגב, הגענו כמעט לשלב הזה, אני עכשיו מדרגה אחת אחרי מה שעברתי איתו. זה כמו טירונות, כולם עברו את זה אבל לא זוכרים כמה קשה זה היה. אז הוא זוכר אבל זה קשה ברמות".
"שם בדיוק אני הייתי נופל. בתקופות עומס כאלה המערכות יחסים שלי היו נפרמות", משתף דור, "אתה לא רוצה ליפול עליה מצד אחד ומצד שני אתה כן צריך אותה. כשלא נוח מתחילות הבעיות". הוא מסביר וג'וליה מוסיפה בחיוך: "לא הייתי יוצאת עם עצמי בחיים, אפילו לא לדייט", ודור הנהן בהסכמה, "לא הייתי יוצא גם עם עצמי". ולמרות זאת, דור נמצא בתחילתה של זוגיות עם הדוגמנית הגר דקל - שנכנסה לחייו דווקא בתקופה העמוסה ביותר.
אז איך למרות זאת אתה מצליח לנהל זוגיות במקביל לטירוף של התחרות?
דור: "זה הזיה. תגדירי מצליח, אני לא יודע להגיד, אבל מרגיש לי מאוד טוב".
הצגת פוסט זה באינסטגרם
"בסוף זה למופע של מי היית קונה כרטיס. על מי הייתם סומכים שיביא שואו וימלא מנורה?"
יש משהו שהייתם עושים אחרת?
דור: "היה צורך בהכנה מנטלית שלא אעשה שום דבר אחר חוץ מ'רוקדים עם כוכבים' - ולאורך הרבה זמן. יש שעות קבועות שבהן אמורים לעבוד, אבל אנחנו ממשיכים לדבר אל תוך הלילה. הקהל לא יודע שבכל החלטה אנחנו מעורבים. בעיקר ג'וליה, היא פרפקציוניסטית וזה בא לידי ביטוי בריקוד, בבגדים ובבחירת המוזיקה. היא אדם מאוד ספציפי, מה שהיא עושה אף אחד אחר פה לא עושה. הירידה לניואנסים של זו בחירה שלה, היא לא הייתה חייבת לעשות את זה - וכל הברקה כזאת דורשת משאבים, אנרגיות וזמן, ואין לנו את זה".
בגלל הפרפקציוניזם?
דור: "כן, היא לא רגועה. באחת בלילה הגענו למצב שהבגד עדיין לא מוכן, ג'וליה נשארה עם מעצבי ההלבשה והדביקה כל אבן, ישבה כמו ילד בגן כשהיא הייתה צריכה לישון באופן בהול כבר לפני שעות. ההספק שלה ביממה הוא מטורף, לא פגשתי דבר כזה. היא לא נחה, גם כשהיא כבר ישנה, הראש שלה כנראה חושב כבר על הריקוד הבא".
ג'וליה: "רק כשהוא אומר את זה אני קולטת. אבל תמיד אנחנו מקבלים תגובות על הלוקים, הוידאו ארט והרעיונות. כבר יש לי רפרנס לבגד לגמר".
מה אתם רוצים למסור לשופטים לקראת חצי הגמר?
ג'וליה: "תראו את הלב שלנו, לא הכל זה מספרים וניקוד. בסוף זה למופע של מי היית קונה כרטיס. שכל אחד בבית וגם השופטים ישאלו את עצמם - אם עכשיו הייתה מכירת כרטיסים, למופע של מי הייתם קונים כרטיס? על מי הייתם סומכים שיביא שואו וימלא מנורה? ולדעתי אנשים מוציאים כסף על מי שמרגש אותם ומשקיע בפרטים. גם אם הרגל לא בפויינט או שהברך הלכה קצת ימינה - מה שלא יקרה כי אין מקום לטעויות".