ב-1 בספטמבר, כפוף לשביתה, יפתחו יותר מ-2 וחצי מיליון תלמידים את שנת הלימודים, אך רבים מהם יעשו זאת הרחק מביתם - כמעט 11 חודשים לאחר פרוץ המלחמה, כ-19,600 תלמידים (מלידה ועד י"ד) וכ-1,960 עובדי הוראה מפונים מהדרום ומהצפון יגיעו למוסדות החינוך. "אין לנו קרקע יציבה, אנחנו חיים בתחושה שהכול ארעי - והתחושה הזו פוגעת בילדים, שיש להם קשיים למצוא חברויות חדשות ולהתקרקע, כי הם מרגישים שזה לא המקום שלהם", סיפרה ל-N12 חיה, מפונה מקריית שמונה, יועצת חינוכית במרכז מפונים ואם לילדים במערכת החינוך.
חיה הדגישה את התחושות הקשות של ההורים המפונים שילדיהם פותחים את שנת הלימודים: "כהורים לילדים במערכת החינוך זה מאוד מבלבל ומלחיץ. יש תחושה של ייאוש עמוק, שאם אנחנו מתחילים את שנת הלימודים הזו אז אנחנו גם נסיים אותה מחוץ לבית, אנחנו מבינים שהמצב לא עומד להשתנות בקרוב".
גם צליל קליין, אם לסהר בן ה-10 במערכת החינוך, שיתפה על תחושות קשות שמלוות לפתיחת שנת הלימודים הרחק מביתה שבמושב בית הלל המפונה. מאז 7 באוקטובר סהר עבר שני בתי ספר, ועדיין קשה לו ולילדים מפונים רבים נוספים להתאקלם. "סהר מאוד מתגעגע לחברים ולמורה שלו - למה שהיה קודם. מצאנו מקום שמתאים לנו אבל זה אותו הדבר, אנחנו לא מהשורשים כאן. אנחנו בתחושה שאנחנו פה ולא פה", מספרת צליל.
"בתחילת המלחמה לא הייתי מדמיינת שעד עכשיו נהיה מפונים. אנחנו רוצים מאוד לחזור, אבל רק עם ביטחון מלא. אנחנו מרגישים תסכול, שהופקרנו וננטשנו. איפה ההנהגה? איפה מי שאמור לדאוג לי?", היא הוסיפה.
![צליל קליין ובנה, מפונים מהצפון צליל קליין ובנה, מפונים מהצפון](https://img.mako.co.il/2024/08/28/mom_autoOrient_i.jpg)
כ-79 אלף מפונים מהדרום ומהצפון: "שכחו אותנו"
327 ימים לפריצת המלחמה, וכ-79 אלף ישראלים עדיין מפונים לפי נתוני מערכת אמון הממשלתית. רוב המפונים, 56-50 אלף, הם מיישובים מפונים בצפון, ו-23 אלף הם מהיישובים בדרום. "יש תחושה ששכחו אותנו. בשביל תל אביב ישלחו צי של 100 מטוסים, אבל קריית שמונה יכולה להישאר מופגזת. זה פוגע. אנחנו סובלים את התקופה הזו כל כך הרבה זמן. אף אחד לא באמת מסתכל עלינו ומתחשב בנו", סיפרה חיה בכאב.
![נזקי הנפילה בקריית שמונה (צילום: לפי סעיף 27 א') נזקי הנפילה בקריית שמונה (צילום: לפי סעיף 27 א')](https://img.mako.co.il/2024/06/01/kiryat2_autoOrient_i.jpg)
מתוך המפונים בצפון, 16 אלף נמצאים במעונות, 40-34 אלף חיים בקהילה, ו-11 אלף ישראלים החליטו לחזור ליישובים המפונים. בדרום התפנו 16 אלף תושבים מיישובים שהמדינה הגדירה שאין מניעה לחזרתם, ו-7,000 מפונים מיישובים שעדיין מוגדרים כמפונים. מתוך ה-7,000, 3,400 מפונים מתגוררים בקהילה, 1,200 במלונות ו-2,400 במגורי ביניים. 51 אלף מפונים מהדרום שבו לביתם מאז תחילת המלחמה, או שבחרו מלכתחילה לא להתפנות מיישובים מפונים.
טבריה ותל אביב בולטות בקליטת יישובים מצפון הארץ. רוב המפונים מקריית שמונה, העיר הגדולה ביותר שפונתה, התפנו לטבריה, תל אביב, נתניה, ירושלים ואילת. רוב תושבי היישובים המפונים בדרום התפנו ליישובים אחרים בדרום.
מגמה מדאיגה של אבטלה בצפון
נתונים שפרסם מרכז טאוב חושפים מגמה מדאיגה נוספת הקשורה במפונים. לפי הניתוח שנעשה במרכז, מספר המובטלים בקרב תושבי קריית שמונה, שרבים מהם מפונים - זינק בחדות מאז פרוץ המלחמה, וממשיך לטפס.
מהניתוח עולה שבעוד שגם בשדרות וגם בקריית שמונה חל זינוק במספר המובטלים עם פרוץ המלחמה, הזינוק בקריית שמונה, העיר המפונה הגדולה ביותר, היה גדול בהרבה מהזינוק בשדרות. בנוסף, לפי ניתוח המרכז שיעור דורשי העבודה במחוז צפון ובמחוז דרום, שמכילים יישובים מפונים רבים, גבוה בהרבה משיעור דורשי העבודה בשאר חלקי הארץ.
האבטלה החריגה בקרב תושבי היישובים המפונים מחייבת מגוון פעולות של הממשלה בנושא כבר עכשיו", אמר ניר קידר, מנכ"ל מרכז טאוב. "יש להכין תוכנית מקיפה בתחום התעסוקה לחיזוק יישובים אלו בסוף המלחמה".