מאז פרוץ מלחמת חרבות ברזל, ולאחר ההלם הראשוני, נראה כי השוק הכלכלי חזר לעצמו. אך למעשה עסקים קטנים רבים, שלהם חשיבות משמעותית לכלכלת ישראל, נמצאים בחוסר ודאות ובסכנת קריסה וסגירה. תוכנית 8200 לעסקים קטנים, שנוסדה בתקופת הקורונה, מבית עמותת בוגרי יחידת 8200, זיהתה כבר בתחילת הלחימה את הצורך להזרים חמצן ולסייע לבעלי העסקים לצלוח את אתגרי התקופה. התוכנית, הפועלת לצמצום פערים בחברה הישראלית בחסות בנק הפועלים, ובימים כתיקונם מפעילה מחזור הכולל 50 עסקים, התאימה את עצמה והיום היא מושיטה חבל הצלה למעל 550 עסקים שחוו פגיעה מתחילת הלחימה ומספקת מענה לכלל צרכי העסק על ידי ליווי צמוד של צוות יועצים ומומחים מתעשיית ההייטק הישראלי והעסקים הגדולים במשק והקניית ידע ויכולות הדרושים לבעלי העסקים בדגש על חיזוק הנוכחות הדיגיטלית ומתן כלים מעשיים (שיווק, מכירות, פיננסים וכו').
"הקריסה של העסקים הקטנים לא תהיה רק קריסה אישית, אלא תוביל לנזק עצום לכלכלת ישראל ולהגדלה משמעותית של הגרעון התקציבי", מזהירה מנהלת התוכנית יפעת ישראל כפיר, וקוראת לממשלה ולשרים הרלוונטיים לתת כתף ולסייע למנף את אלפי המתנדבים משדרת העסקים בישראל לטובת הישרדותם של העסקים הקטנים. "העסקים קיבלו מערך שלם של כלים שהעלה את סיכויי ההישרדות שלהם. ביחד עם בעלי העסקים ניתחנו את המצב שלהם מחדש והתאמנו את העסק שלהם לסיטואציה הנוכחית", היא מספרת, "אנחנו חווים ביקושים עצומים לתוכנית ואלפי עסקים פנו אלינו בבקשת עזרה, וכל זה ללא שום סיוע מהמדינה".
![יפעת הראל כפיר מנהלת תוכנית 8200 עסקים (צילום: פרטי) יפעת הראל כפיר מנהלת תוכנית 8200 עסקים (צילום: פרטי)](https://img.mako.co.il/2024/05/08/yifaaat_autoOrient_g.jpg)
"כאזרחית אני מרגישה בושה"
בין העסקים שלקחו חלק בתוכנית ומספרים על הקשיים, זואי שגב, גרושה בת 62 מאילת בעלת שתי חנויות למכירת מוצרי ים המלח בטיילת הסגורות כבר כמה חודשים, והעובדות, אימהות חד הוריות גם הן, נשארות בבית. העסק של זואי סייע בפרנסת כמה משפחות בעיר, וכשתיירות החוץ הפסיקה ירדו הכנסותיה בצורה דרסטית והיא נאלצה לסגור את החנויות. "אני מודאגת מאוד, ההוצאות שלי כבדות ואין שום צפי מתי נחזור לשגרה. חודש? חודשיים? חצי שנה? הקפאתי תשלומי משכנתה ולקחתי הלוואה בערבות המדינה, אני גם חושבת לחפש עבודה אחרת, אבל זה לא קל בגילי".
זואי הצטרפה לתוכנית של בוגרי 8200 בשיתוף עיריית אילת והיא מקבלת סיוע עסקי מקיף. החל מבניית תוכנית עסקית חדשה, עיצוב אתר אונליין וסיוע עם האתגרים הבירוקרטיים לקבלת מענקים מהמדינה. עם זאת, האופטימיות של זואי בעקבות התוכנית מעורבת עם תחושת קשות לגבי התנהלות המדינה. "כאזרחית אני מרגישה בושה, אילת היא עיר תיירות ונופש וחייבת לקבל עזרה מהמדינה, כאשר אין תיירות העסקים בעיר פשוט קורסים".
גם אבי שלמה, בעל עסק פיינטבול מקיבוץ הגושרים, ספג מהלומה במלחמה. ביתו נפגע ישירות מטיל ואילץ אותו ואת משפחתו להתפנות מהקיבוץ לאילת. באותה תקופה אבי בדיוק עמד בפני מכרז ממשלתי גדול. בתוך הכאוס תוכנית הסיוע של בוגרי 8200 נכנסה לתמונה וסיפקה ציוד בסיסי שאיבד כמו מחשב, וליוותה אותו בהגשת המכרז, דחיית תשלומים, טיפול בבעיות ארנונה וסיוע משפטי. חיזוק החוסן מתחיל מביסוס מחדש של תחום התעסוקה כמו גם העלאת תחושת המסוגלות.
אוראל דורף, בן 24, בעלים של חברת "LEAD BAIT", העוסקת בשיווק דיגיטלי וקופירייטינג לעסקים אונליין, סיבלט את דירתו של חברו מארק בבאר שבע לכמה חודשים לפני המלחמה, בזמן שחברו היה בחו"ל, וכשמארק חזר, הם יצאו לבלות בפסטיבל המוזיקה נובה. אוראל ומארק התחבאו ביחד ושמעו את צעקות המחבלים ושריקות הירי מעליהם. מארק לא שרד את הטבח.
![מארק ז"ל ואוראל דורף (צילום: אוראל דורף) מארק ז"ל ואוראל דורף (צילום: אוראל דורף)](https://img.mako.co.il/2024/05/08/orelmark_autoOrient_g.jpg)
אוראל חזר לבית הוריו בכפר יונה כשהוא נתון במצב נפשי קשה, ומתקשה לתפקד ולהתאושש ממות חברו הטוב. "מבחינה נפשית לא הצלחתי לעשות כלום, רציתי להמשיך לעבוד אבל לא הצלחתי אפילו לפתוח את המחשב לדקה", הוא מספר, "העסק ירד ביותר מ-50 אחוז בהכנסות. התוכנית החזירה אותי, הם עזרו לי למצוא משרד חדש וליוו אותי בכל הבירוקרטיות. היום העסק חזר לפעילות מלאה ואפילו צמח בהכנסות". אחרי שהתוכנית הצילה את העסק של אוראל והחזירה אותו לעמוד על הרגליים, סגר אוראל מעגל והצטרף לתוכנית כמנטור והוא מלווה עסקים אחרים שנפגעו מהמלחמה.
הגישה הדו-שלבית של התוכנית - בתחילה סיוע לעסקים להשיב לעצמם את היציבות הפיננסית ולאחר מכן, יציאה לאוריינטציה אסטרטגית מחדש לקראת מציאות שוק חדשה, הופכת למצפן מנחה עבור עסקים המחפשים יציבות והתפתחות בנוף שלאחר המלחמה, וסיפורים כאלה מראים את השפעתה המשמעותית.