לפני חודש הן מצאו אחת את השנייה, ומאז הן לא נפרדות. נעם וליהיא, שתי אחיות שנולדו בהפרש של שנה, אומצו עם לידתן בנפרד מאותה אמא בברזיל על ידי שתי משפחות ישראליות, ולא ידעו זו על זו במשך כל ילדותן. זה הסיפור על האחיות בהפתעה.
רוצים לקבל עדכונים נוספים? הצטרפו לחדשות 2 בפייסבוק
ורד אמיצי, אמה של נעם מספרת כי ידעה כמעט מההתחלה שאחותה של נעם נמצאת בישראל. שנה אחרי שאימצה את נעם, חברה של ורד אימצה גם היא בברזיל, והיא סיפרה לה שזוג ישראלים אימצו את אחותה של נעם, מאותה אם. המשמעות הייתה שלנעם תהיה אחות ביולוגית בארץ. ורד התקשרה מיד לאמא השנייה.
איילת ברנע-נשר, אמה של ליהיא סיפרה על שיחת הטלפון "ביקשתי ממנה להשאיר את הדברים כמו שהם, לתת לכל ילדה לגדול במשפחה שאליה היא הגיעה". "ואז אמרתי לה שאני נורא מבקשת שלא נהיה בקשר. ושיום אחד אני מבטיחה לה שאם הילדות ירצו למצוא אחת את השנייה אני אהיה הראשונה שאעזור להן לעשות את זה" נזכרת ברנע-נשר.
ורד כיבדה את ההחלטה. היא חיכתה עד שנעם הייתה בת 16, ואז סיפרה לה את הסוד ששמרה כל השנים. לנעם לא היה קצה חוט. היא חיפשה בפייסבוק נערות ישראליות עם חזות ברזילאית שצעירות ממנה בשנה. שנתיים חלפו והיא התגייסה.
"כשהגעתי לתפקיד בצבא, הייתי רכזת כוח אדם. התחלתי לחפש, לראות בפייסבוק בנות שדומות לי. חברות מהצבא היו עוזרות לי גם, אבל לא היה לי מושג. לא היה לי שם, שם משפחה, לא ידעתי שום דבר. מבחינתי זה היה אחות אבל לא היה לזה דמות, לא היה לזה כלום, היה ריק" מספרת נעם".
אחרי ארבע שנים הן יגלו שפעם אפילו שירתו באותו בסיס. ליהיא עוד לא ידעה אז שיש לה אחות ביולוגית. היא השתחררה מהצבא ותכננה את הטיול הגדול. "הייתי אמורה לטוס עם עוד שתי חברות שלי לדרום אמריקה. ואז דיברתי עם ההורים שלי, והחלטתי שאם אני כבר שם אני רוצה לבדוק איפה נולדתי, לראות את הסביבה" סיפרה ליהיא.
"גיליתי שהיא אחותי, אזרתי אומץ - והתקשרתי אליה"
בשלב זה החליטו הוריה של ליהיא שיספרו לה את כל שהם יודעים. ליהיא החלה מיד בחיפושים אחר אחותה, וכאשר לא הצליחה לאתרה, פנתה אמה לחוקרים פרטיים. לחוקר לקח שבוע וחצי לאתר את נעם ואמא שלה. זה היה ב-23:00 בלילה. ליהיא עוד הייתה בעבודה, ופתאום טלפון מאמא.
![נפגשו באמצע החיים, ומאז לא נפרדות (צילום: חדשות 2) נפגשו באמצע החיים, ומאז לא נפרדות (צילום: חדשות 2)](https://img.mako.co.il/2015/02/14/603886pic_I.jpg)
למחרת בבוקר התקשרה ליהיא לוורד, וסיפרה לה כי היא אחותה הביולוגית של בתה נעם. עוד באותו היום החלו השתיים לשוחח בטלפון. "מאז שבעצם דיברנו בפעם הראשונה. לא הפסקנו לדבר. דיברנו כל יום... ביום הראשון שדיברנו שרק כאילו התחלנו להכיר, דיברנו כל היום. זה היה כאילו, דיברנו, ניתקנו, דיברנו, ניתקנו. כל היום שיחות" נזכרת ליהיא.
שלושה ימים אחרי שיחת הטלפון הראשונה, הן נפגשו. בשבת ליהיא והמשפחה באו מכפר ורדים לבית של ורד ונעם בחדרה. הן דיברו גם על האם הביולוגית בברזיל. זאת שלא קוראים לה אמא. נעם, כשהייתה קטנה, קראה לה "המיילדת"; ליהיא קוראת לה "האישה שילדה אותי".
נעם וליהיא מצאו אחת את השנייה באמצע החיים. כמו באגדות, ומאז הן לא נפרדות. כבר חודש שהן משלימות שנות אחיות, מספרות כל מה שאפשר, בונות רטרואקטיבית קשר משפחתי. הרעיון לטוס לברזיל נגנז בינתיים. מי צריך גנטיקה ביבשת רחוקה כשיש לך את כל זה כאן.