![(Getty) (צילום: ספורט 5) (Getty) (צילום: ספורט 5)](https://img.mako.co.il/2020/09/15/sportFive_1040080_C.jpg)
![ריילי ובאטלר. מדברים את אותה שפה (Getty) (צילום: ספורט 5) ריילי ובאטלר. מדברים את אותה שפה (Getty) (צילום: ספורט 5)](https://img.mako.co.il/2020/09/15/sportFive_1040193_C.jpg)
השעה הייתה 04:00 בבוקר, הרבה לפני שהשמש של מיאמי הספיקה להתעורר, וג'ימי באטלר כבר התחיל את האימון שלו באולמה הביתי של ההיט. זה היה העונש על כך שיום לפני כן, במסגרת ההכנה של הקבוצה למחנה קדם העונה, באטלר נכשל במבחן הכושר. מי שהטיל עליו את העונש הקשוח היה הוא עצמו. בסוף ספטמבר 2019, עוד לפני תחילת האימונים הרשמיים, מיאמי ערכה את מבחן הכושר הנוקשה שלה שנחשב ע"י מאמני הכושר בארצות הברית לרצחני ביותר בליגה. כדי להתקבל, על השחקנים לרוץ את המגרש 10 פעמים תוך דקה אחת, ואז שתי דקות התאוששות, ושוב. וחוזר חלילה. באטלר ראה את נשיא המועדון פאט ריילי צופה מהצד, האדרנלין דיבר והגארד הצליח לסיים את הסיבובים הראשונים ללא בעיה. אבל בגלל שהתחיל חזק מדי, העייפות שיחקה תפקיד ובסיבוב החמישי - נכשל.
זאת הייתה הפעם הראשונה שלבאטלר הייתה הזדמנות להראות להיט ממה הוא עשוי, פחות משלושה חודשים אחרי שחתם על חוזה מקסימום בשווי 140 מיליון דולר, והוא פשוט לא עמד בציפיות. מיאמי דאגה להשתיק את האירוע, והכוכב דאג שאותו אירוע לא יחזור על עצמו. כאמור, כבר למחרת בבוקר הוא הגיע ל"אמריקן איירליינס ארנה" כדי לבצע את התרגיל שוב, ולאחר האימון פרסם פוסט באינסטגרם עם הכיתוב "ארבע לפנות בוקר" באותיות גדולות בלטינית. באטלר לבסוף צלח את המבחן, לעומת הפורוורד ג'יימס ג'ונסון שהצטרף לאימוני הקבוצה באיחור של כמעט חודש עקב הכושר הירוד שלו.
ב-1 באוקטובר ההיט החלו להתאמן לראשונה לקראת העונה ובאטלר החליט לאמץ את ה"עונש שלו". אימון הפתיחה החל ב-10:00, אבל הכוכב מצא את עצמו באולם כבר ב-03:30 לפנות בוקר. באימונים הבאים הטירוף הצליח להדביק גם את באם אדבאיו ומיירס לנארד, שהצטרפו לעבודה ב-03:30 ואף תיעדו את המהפכה בסטורי. "לא התחברתי למחשבה שמישהו עובד יותר קשה ממני", כתב לנארד. "ג'ימי (באטלר) מציב רף חדש ואני אוהב את זה. זה המנהיג שלנו, הוא קובע את הטון".
ברקע של אותה תמונה שבאטלר העלה לאינסטגרם ב-04:00 בבוקר, ניתן לראות את דגלי האליפויות של מיאמי. אם מישהו ראה בזה צירוף מקרים, כיום הוא מבין שהכל היה מחושב אצל באטלר, בדיוק כמו ההחלטה שלו ללכת להיט. אחרי סל הניצחון המפורסם של קוואי לנארד, שחרץ את גורל העונה של פילדלפיה, החלו השמועות לגבי היעד הבא של הכוכב, וכשבחר במיאמי - הגיעו הביקורות. ברשתות החברתיות קטלו את הגארד, בטענה שהוא מחפש את הכסף במקום את טבעת האליפות, אבל הגארד לא נשאר חייב והתייחס לדברים לפני פתיחת העונה: "האנשים האלה יכולים לנשק לי את התחת. עם החבורה שיש לנו, אנחנו הולכים לנצח, נהיה בסדר. אני רק מבקש מאותם אנשים לא לשנות את דעתם כשיגידו בעולם 'וואו ההיט מפתיעים את כולם'. כשזה יקרה אני רוצה שעדיין תגידו שלקחתי את ההחלטה השגויה ושהקבוצה שלנו גרועה". הלילה (בין שלישי לרביעי), עם מאזן מדהים של 1:8 בפלייאוף, הוא יערוך את הופעת הבכורה שלו בגמר אזורי מול הסלטיקס.
באטלר ראה את מה שכל העולם לא ראה. אחרי תשע שנים בליגה בשלוש קבוצות שונות, הוא סוף סוף הבין שאי אפשר לשחרר רוטווילר כמוהו ללא רצועה, אלא אם הבעלים הוא פאט ריילי. "עבודה קשה לא מבטיחה כלום, אבל בלעדיה - אין לך סיכוי", אמר ריילי אחרי האליפות שלו כמאמן הלייקרס ב-1987. המשפט הזה, שמשתלב עם מבחן הכושר התובעני, מתאר בצורה המושלמת את ההתאמה בין ריילי לבאטלר, וכך למעשה בין באטלר למיאמי. במהלך כל העונה דובר על החיבור האוטומטי של שני הצדדים, אבל אי אפשר באמת להבין עד כמה באטלר מתאים למיאמי, מבלי להבין עד כמה הוא לא התאים לכל מקום אחר שדרך בו.
![לא היה מספיק קשוח. לא היה מספיק קשוח.](https://img.mako.co.il/2020/09/15/sportFive_1040183_C.jpg)
להרגיז את השור
באטלר נבחר במקום ה-30 ע"י בדראפט 2011 שיקגו, שביחד עם טום תיבודו החליטה לתת לו צ'אנס. בעונת הרוקי הוא קלע 2.6 נק' למשחק, אך ככל שעבר הזמן הגארד הצעיר ממרקט השתפר ובעונתו הרביעית אף הפך לאולסטאר. לצערו, ברגע שהתחיל להתרגל לכיסא של 'הבוס' בקבוצה, דרק רוז נראה כמו הצל של עצמו, ג'ואקים נואה נחלש ופרד הויברג מונה למאמן. מאותו רגע - הבעיות החלו לצוף. במהלך עונת 2015/16, שהייתה העונה הראשונה של שיקגו ללא פלייאוף מאז 2008, הגיעה נקודת רתיחה ראשונה אחרי הפסד ב-16 הפרש לניקס בחודש דצמבר, כשבאטלר ביקר בפומבי את הויברג: "אני מאמין שאנחנו צריכים להתאמן יותר חזק. אני מצטער, אני יודע שפרד בחור רגוע אבל יש פעמים שצריך להיכנס בשחקנים אם הם לא עושים את העבודה שלהם, וזה כולל אותי".
בקיץ 2016 רוז ונואה עברו לניקס, וכמה חודשים אחר כך באטלר הוציא לתקשורת את אשר על לבו: "בעונה האחרונה אני לא חושב שהשחקנים שלנו הבינו מה צריך לעשות כדי לנצח. לא כולם שידרו על אותו גל". דוויין וויד הצטרף לבולס (באטלר לא הבין באותו שלב כמה החברות הזו תעזור לו בעתיד), וגם עונת 2016/17 עוררה סערה בחדר ההלבשה. במהלך ינואר 2017, כששיקגו איבדה יתרון 12 לאטלנטה, באטלר זעם על חבריו: "אנחנו לא משחקים מספיק חזק. זאת העבודה שלכם. אני רוצה לשחק עם אנשים שאכפת להם". הדחה בפלייאוף מול בוסטון הביאה את דרכו של "ג'ימי באקטס" במועדון לסיומה, ולאחר המעבר למינסוטה, טען: "למה העבירו אותי בטרייד? זה היה או אני או הויברג".
לסבול עם זאבים
הסיפור הכי מוכר של באטלר במינסוטה, הגיע בתחילת העונה השנייה במועדון, שנקטעה בתחילתה עם המעבר לפילי. באוקטובר 2018, שלושה שבועות אחרי שביקש לעבוד בטרייד, הכוכב של הזאבים הגיע לאימון הראשון שלו באותה עונה. במהלך האימון הוא צעק אל עבר הגנ'רל מנג'ר סקוט ליידן: "אתה צריך אותי סקוט. אתה לא יכול לנצח בלעדיי". האגדה מספרת, שבאטלר היה כך כך דומיננטי באימון, שהוא שיחק עם שחקני הספסל של הקבוצה נגד החמישייה ועדיין ניצח. בראיון עבור ESPN, הוא הודה שכך היה: "רוב הדברים נכונים. לא שיחקתי כדורסל כל כך הרבה זמן, יש לי תשוקה למשחק. הסיבה היחידה שאני ככה היא כי אני נלחם, כל הרגשות שבי יצאו החוצה ברגע אחד. האם ככה הייתי צריך להתנהג? לא, אבל אני לא יכול להשתלט בזה כשאני על הפרקט. זה מי שאני".
באטלר התאחד עם תיבודו בטימברוולבס, כך שבניגוד לסוף הקדנציה שלו בשיקגו, בסאגה הזאת לא היו לו בעיות מרכזיות עם המאמן. הבעיה הייתה שפרט להנהלה, הגארד לא הסתדר עם שני הכוכבים הגדולים של הקבוצה - קארל אנתוני טאונס ואנדרו וויגינס, ואף קרא להם "רכים" באותו אימון סוער. "אני משחק רק בשביל לנצח, ולא בשביל סטטיסטיות אישיות או הישגים", הבהיר באטלר, תוך שהוא עוקץ את הזאבים הצעירים. "מי השחקן הכי מוכשר בקבוצה? טאונס. איזה שחקן קיבל את המתנה הכי גדולה מאלוהים? וויגינס. מי משחק הכי חזק? אני. זאת התשוקה שלי".
"All my emotion came out at one time."
— SportsCenter (@SportsCenter) October 10, 2018
Jimmy Butler sat down with @Rachel__Nichols to talk about today's practice and what led to it. See more on SportsCenter at 6 ET and NBA Countdown at 7 ET pic.twitter.com/znPpDwyW9y
הצלצול לא בשבילי
בכל משחק בית של פילדלפיה, נוהגים לצלצל בפעמון לפני טקס הצגת השחקנים. "פעמון החירות" הוא הסמל הגדול ביותר של העיר, שהפך לאתר היסטורי כאשר צלצל ב-4 ביולי 1776 על מנת לזמן את תושבי פילדלפיה לבוא ולשמוע את הקראת הכרזת העצמאות של ארה"ב. למרבה האירוניה, באטלר לא הרגיש שום חירות בסיקסרס, ופעם נוספת מצא את עצמו במקום שלא מאפשר לו להיות הגרסה האמיתית של עצמו.
בפודקאסט של ג'יי ג'יי רדיק, באטלר סיפר על חווית הצפייה במשחקים חוזרים בפילי והפקת הלקחים מהם: "ישבנו שם ולא קרה כלום. למה שאני אי פעם אחזור לשם? אף אחד לא אומר כלום ואנחנו פשוט יושבים וצופים במהלכים. אפשר היה לשמוע את הלחיצה בשלט מרוב שכולם שתקו והסתכלו סביב". מספר שבועות לאחר מכן, כשהקבוצה צפתה בהקלטה של המשחק מול פורטלנד, באטלר החליט לפתוח את הפה וביקר את ההתקפה של המאמן דאז ברט בראון. בפלייאוף 2019 באטלר הגיע לאי-הסכמה נוספת עם בראון לגבי מי צריך להיות עם הכדור וכשהעונה הסתיימה בשברון לב הודות לקוואי, הגארד הבין שזה לא המקום בשבילו: "שאלתי את עצמי אם אחזור לפה והאם אוכל להתמודד (על אליפות) שוב עם החבורה הזאת. בכנות, הייתה לי הרגשה שהתשובה תהיה 'לא'".
Part 2 pic.twitter.com/abLnUTKjpZ
— #⃝Jimmy B️ #IN生 (@PrimeJimmy) March 11, 2020
![באטלר וקראודר. בדיוק כמו פעם (Getty) (צילום: ספורט 5) באטלר וקראודר. בדיוק כמו פעם (Getty) (צילום: ספורט 5)](https://img.mako.co.il/2020/09/15/sportFive_1040196_C.jpg)
בחזרה למקורות
כשמאמן מכללת מרקט באז וויליאמס סימן את ג'ימי באטלר, הוא זיהה שחקן שעובד יותר קשה מכולם, אבל האמת, זה גם הדבר היחיד שהוא זיהה. "הדבר הראשון שבאז אמר לי זה שאני גרוע", סיפר באטלר. וויליאמס שיתף מה הוא בדיוק ראה בג'ימי: "אף פעם לא הייתי קשוח יותר עם שחקן מאשר איתו. הייתי חסר רחמים עליו, כי הוא לא ידע כמה טוב הוא יכול להיות. כל החיים אמרו לו שהוא לא טוב מספיק. אני ראיתי בחור שיכול להשפיע על הקבוצה שלנו בכל כך הרבה דרכים". באותה קבוצה, אגב, שיחק ג'יי קראודר שכיום גם כן משחק במיאמי.
במהלך אחד החופשים, קבוצת הכדורסל של המכללה נסעה באוטובוס לקמפינג מבודד בוויסקונסין. באוטובוס לא היה מזגן, לשחקנים אסור היה להשתמש בטלפונים, לראות טלוויזיה או לאכול ארוחה יוקרתית. מהות הטיול הייתה תרגילי כושר, ועוד קצת תרגילי כושר. המשמעת הגבוהה של וויליאמס, ביחד עם הילדות הקשה שעבר (אביו נטש אותו כשהיה ילד קטן ואמו סילקה אותו מהבית בגיל 13 בגלל שלא אהבה את המראה שלו), הפכו את באטלר למי שהוא היום.
נולד מחדש?
כשמדברים על ג'ימי באטלר, צריך להיזהר ממשמעות המונח "נולד מחדש", כי בעולם בו שחקנים כל הזמן חולמים להמציא את עצמם מחדש, באטלר בסך הכל חלם להיות מי שהוא. הכוכב של ההיט נשאל לפני כמה שבועות מה גורם לו לפרוח במיאמי. "אני יכול להיות אני. יש לי את החופשיות להיכנס באנשים כשהם לא עושים את העבודה שלהם כמו שצריך, ולהפך", מסר. "אנחנו לא לוקחים כלום ללב, פשוט ממשיכים הלאה למהלך הבא. כולם מבינים שכשאני אומר משהו יש לי כוונות טובות, גם כשזה לא מתפרש כך. ככה כל המערכת עובדת, אתה לא עוקף סמכויות כדי להגיע לאנשים, אתה פשוט הולך אליהם. המועדון רוצה לעבוד בדרך הזו, לנו זה מסתדר ואנחנו משחקים כדורסל מעולה".
בין כל האנשים שנותנים לבאטלר הרגשה של בית במיאמי, ניתן למצוא את דוויין ווייד. אגדת המועדון, ששיתף פעולה עם באטלר בשיקגו ואף שיחק במכללת מרקט כמוהו, קיבל אותו למקדש שלו בזרועות פתוחות. "אני תמיד מדבר עם ווייד בטלפון", סיפר באטלר. "הוא תמיד מכין אותי למשחקים ואומר לי מה הולך להיות. העזרה שלו עצומה. הוא הבן אדם הראשון ששולח לי הודעה ברגע שהמשחק נגמר". במשחק 3 נגד מילווקי, באטלר הצטרף לווייד, שאקיל אוניל ולברון ג'יימס בתור השחקנים היחידים במדי מיאמי שרשמו 30+ נק', 5+ אסיסטים ו-5+ ריבאונדים במשחק פלייאוף. כמו כן, באטלר הפך לשחקן השני בתולדות מיאמי שקולע 25 נק' לפחות במחצית השנייה, בשני משחקי פלייאוף באותה עונה.
לפני קצת פחות משנתיים מקס קלרמן מ-ESPN קרא באטלר "סרטן בחדר ההלבשה", וכיום אפשר לבעוט את האמירה הזו מחוץ לגבולי המציאות בערך כמו שמיאמי בעטה את אינדיאנה ומילווקי מחוץ לפלייאוף. בעונה החולפת לא רק שהתדמית של כוכב ההיט השתנתה מקצה לקצה, הוא גם הוכיח שהוא צדק כמעט לכל אורך הדרך, למרות הדרך. הויברג ובראון פוטרו, וויגינס נזרק בטרייד ורק הוא - מרחק סדרה אחת מגמר NBA. בקצב הזה, עם קצת אופטימיות, הוא יוכל לשבת עם טבעת אליפות על החוף, לחשוב על המסע שעבר, להסתכל על הנוף של מיאמי ולומר עם חיוך: "כשחיפשתי את עצמי מצאתי אותך".